Josef+Stalin

Josef Stalin (1879-1953)
//”Death solves all problems – no man, no problem.”// - Stalin.

Oppvekst.
Josef Stalin ble født i 1879 av skomakeren Vissarion Dzjugasjvili og vaskekona Jekaterina Dzjugasjvili, (født Geladze). Hans søsken døde i ung alder, slik at Stalin vokste opp som enebarn. Etter at han ble løst fra livegenskapet startet faren en sko forretning, men den gikk konkurs etter kort tid.Da ble han nødt til å ta arbeid i en skofabrikk i Tiflis. I 1888 flyttet faren til Tiflis og etterlot familien i Gori. Josefs far viste lite omsorg for sin familie, var drikkfeldig, og slo kone og barn.En av Josefs ungdomsvenner skrev senere: ”denne ufortjente og skrekkelige pryl gjorde gutten like hardt og følelsesløs som faren.” samme venn skrev også at han aldri hadde sett Josef gråte. En annen ungdomsvenn, ved navn Iremasjvili, skrev at denne julingen utløste et hat mot alle øvrighetspersoner, fordi ethvert menneske som hadde mer makt enn ham selv minnet om faren. Mellom 1907 og 1912 ble Stalin arrestert mange ganger, men han klarte å flykte nesten hver gang. I 1912 tok han i bruk navnet ”Stalin”, som er det russiske ordet for "mann av stål". Josef Stalin var den eneste ledende kommunistiske pionèr i Russland som kom fra enkle kår.. Han lærte russisk først under utdannelsen. Selv som voksen snakket han russisk med en viss georgisk aksent. I 1888 flyttet faren til Tiflis og etterlot familien i Gori.

Stalins vei til makten.
Stalin gikk på kirkeskole I Gori fra 1893 til 1897, og så på presteseminaret i Tbilisi. I 1998 forlot han seminaret, og samme år ble han medlem av det nydannede russiske sosialdemokratiske parti. Bortsett fra en kort periode som kontorist ved observatoriet i Tbilisi 1899-1900, kom han resten av livet til å leve av og for politikken. 1900-11 virket han som revolusjonær organisator i Transkavasia, og han deltok på det sosialdemokratiske partiets kongresser i 1905, 1906 og 1907. i 1911 ble han kalt til partiarbeid i St.Petersburg, noe han drev frem til juli 1913, da han ble forvist til Sibir. Stalin fulgte den bolsjevikiske fløy ved partisplittelsen 1903 og ved bruddet som førte til egen partidannelse 1912. i 1922 ble stalin generalsekretær. Dette var en stilling hans motstandere mente var uviktig, men fra denne posisjonen kunne Stalin utnevne de han ville til å bli partisekretærer, dvs. de som støttet ham. Det var en av grunnene til at det ble Stalin og ikke Trotskij som overtok etter Lenin. En annen grunn var at partiet valgte å se bort fra Lenins uttalelser om Stalin. han hadde sagt; Stalin er for uhøflig, og denne feilen kan vi umulig tolerere av en generalsekretær. "Derfor foreslår jeg at kameratene fjerner Stalin fra denne stillingen og utnevner en som på alle måter skiller seg fra Stalin når det gjelder tålmodighet, lojalitet, høflighet og det å være lydhør overfor partikamerater." 1941 ble han sevjetunionens statsminister. Han var både generalsekretær, og statsminister/diktator helt til han døde i 1953. Stalins foretak. Stalin innførte blant annet femårsplanene, og moskvaprosessene, men Stalin var på mange måter en stor mann og gjorde mye positivt: - greide å bygge opp et fungerende kollektivt gårdssystem - førte russland fra å være langt etter vesten til å være på deres nivå industrielt. - bygde et samfunn uten arbeidsledighet, så godt som uten analfabetisme og med velferdsordninger for alle. - ledet landet til seier i andre verdenskrig - bygde opp et stort østeuropeisk rike.

Men for å oppnå dette, måtte han:
- skapte en persondyrkelse av seg selv og hersket som diktator og eliminerte muligheter for fri tenkning - kostet millioner av mennesker livet gjennom de kollektive kampanjene, tvangsarbeidsleire, taktiske feil i 2. Verdenskrig og personlig hevn. - isolerte sovjet fra resten av verden - skapte et samfunnssystem basert på frykt for staten - skapte en ny privilegert klasse som utnyttet resten av befolkningen

Stalins død
Etter et aftensmåltid som fortsatte hele natten brøt Stalin sammen i sitt rom den 1.mars 1953. antagelig var han rammet av et slag som lammet den høyre siden av kroppen hans. En rekke sentrale sovjetiske lederskikkelser hadde deltatt under måltidet. Selv om vaktene syntes det var rart at han ikke sto opp til vanlig tid neste morgen, holdt de seg lenge til ordren om ikke å forstyrre ham. Dermed varte det helt til kvelden før han ble funnet. Han døde fire dager etter, den 5 mars 1953, 74 år gammel. Begravelsessermonien fulgte den 9.mars. offisielt ble dødsårsaken fastsatt til hjerneblødning, men noen trodde han ble myrdet. Politibyrået tilkalte ikke lege før mer enn et døgn etter at han ble funnet

publisert 18. februar 2011 av Celine